Tidligere på Det var en gang...
Hei, milady. Violet, mener jeg.
- Jeg savner deg. - Swan?
- Hvordan kan du være her? - Zevs må ha sendt meg tilbake.
- Denne vil gjøre slutt på deg. - Dette er mitt rike.
Regina? Jeg vet at ingenting vi sier vil gjøre det bedre, -
- men vi vil at du skal vite at du ikke må gå gjennom dette alene.
Det trenger hun ikke. Søsteren min trenger tid med en som forstår henne.
Zelena, vi er så lei for det.
Det kan ikke ha vært lett det som hendte med Hades.
Vi lar dere være i fred.
- Henry. - Violet.
- Så leit at det skjedde med Robin. - Takk.
Da jeg hørte at du reiste til underverdenen, -
- fryktet jeg at jeg aldri ville se deg igjen.
Gjorde du?
Jeg også.
- Du bør kanskje vente utenfor. - Ja, Robins død er tung for Regina.
- At du er her når han ikke kan det... - Skjebnen er ond.
Hun forbannet et helt kongerike da hun mistet sin første kjærlighet.
- Hun har forandret seg siden da. - Ja, men jeg må trå varsomt.
Belle. Siden din far nektet å vekke deg, må jeg finne en annen løsning.
Det er ikke bare deg jeg er bekymret for, men vårt ufødte barn.
Det fins kun én måte å befri dere begge.
Jeg trenger mer kraft.
Jeg trenger alt sammen.
- Regina... - Jeg har fått nok medlidenhet i dag.
Jeg vet det. Kan vi prate litt i fred? Dette er sensitive greier.
- Hva i huleste var det? - Swan? Er alt i orden?
Krok...
- Hva gjør piraten her? - Vi dro da fra deg i underverdenen?
Ja, det gjorde dere. Men nå er jeg tilbake.
Like fintfølende som vanlig. Jeg er vant til å lide, -
- og vant til at andre får viljen sin, men nå betyr ikke følelsene våre noe.
Den eksplosjonen av magi kan kun ha kommet fra én person.
Gold.
Han har den olympiske krystallen. Noe av den må ha klart seg.
- Jeg kjenner fremdeles auraen dens. - Du er ikke den eneste.
- Han brukte den til et bindeformular. - Hva skulle han binde krystallen til?
Magien i Storybrook. Derfor gjorde han det her.
Med krystallen kan han bruke all byens magi til egne formål.
- Gold har jo allerede De mørkes magi. - Han vil vekke Belle.
Og tror dere han gir seg med det?
Tror dere han gir oss krystallen og all dens magi?
- Han har rett. Vi må ta krystallen. - Ja. Hvor skal vi begynne?
Kanskje du bør stå over denne gangen?
Det var derfor du var så forsiktig. Du frykter Den onde dronningen!
- Nei, jeg ønsker bare ditt beste. - Vi fulgte etter deg til Helvete, -
- men meg ber dere ta en pause. - Du er ikke i form til...
- Du bestemmer ikke over meg. - Vær så snill...
Ikke nå, Henry. Ta litt tid til å roe deg ned og tenke over dette.
Vil du ikke ha min hjelp? Greit. Jeg ordner det på egen hånd.
Gå hjem til meg og vent der. Der er det trygt. Greit?
Vi fikser dette.
Jeg mener det, Henry. Gå rett hjem!
Henry. Hva er det som foregår? Jeg fikk meldingen din.
Bestefaren min prøver å stjele byens magi. Jeg innser nå hvor ille det er.
Det handler alltid om magi. Magi forvandlet mor til Den mørke.
Det tok mannen min andre mor elsket. Og nå...
Nå rives mødrene mine fra hverandre. Jeg trodde på lys og mørk magi, -
- men ingenting av det er godt. Se på denne butikken.
Dette er foreldrene til Geppetto.
Denne nålen har forhekset dusinvis av personer i søvn.
Og denne inneholder en hel landsby! Den har såret så mange mennesker.
Moren min... Det var sånn hun døde.
På grunn av magi.
Bli med meg. Det blir en slags søken, men vi gjør det på en buss.
Det er som en hest, men med hjul og seter. Bare bli med meg!
- Jeg tror jeg kan rette opp i dette. - Faren min ville ha drept meg.
- Men ja, selvsagt blir jeg med deg. - Flott. "Operasjon Kassettmiks".
Det er bare en ting til vi trenger.
Jeg lovte å ikke bruke pennen til noe annet enn å nedskrive det som skjer.
Men dette er til alles beste.
Den olympiske krystall åpenbarte seg i Forfatterens hånd.
- Hva er det for noe? - Krystallen som holder byens magi.
Jeg forstår ikke... Du sa magi var ille. Hvorfor tar vi den med oss?
For å ødelegge den.
Én gang for alle.
Vi har ikke sett Gold ennå, så vi må utvide leteområdet og ta med skogen.
- Hvor er han? - Jeg sa at vi skulle finne Gold.
Nei, Henry. "Mamma, kun én ting kan fikse det som sliter oss i stykker."
- Jeg må ødelegge..." - "...kilden til alle våre problemer."
Hva mener han? Hva skal han ødelegge?
Jeg tror jeg vet svaret på det.
Den olympiske krystallen og all magien som er festet til den.
Henry overlistet oss. Han brukte sin kraft til å stjele krystallen.
- Ville Henry ødelagt magi, da? - Vi får håpe at han ikke gjør det.
- Hva skjer om Henry lykkes? - Byen ble bygd av magi. Hva tror du?
- Han gjør ikke noe som skader oss. - Jeg sier det når jeg tar krystallen.
- Du går ikke nær sønnen min. - Beklager, men nå truer han meg.
- Regina, hvor skal du? - Jeg vil ikke miste Henry også.
Vi må bruke hodet. Gold vet heller ikke hvor Henry er.
"Vi"? Jeg har ikke bedt deg bli med. Du satte meg på sidelinjen, -
- nå setter jeg deg på sidelinjen. - Selv om jeg klarer å finne Henry?
Ja vel, sheriff Swan. Hvor er han?
Han har rømt så mange ganger at jeg har en GPS-app på mobilen hans.
- Vi tar Boblen. Vi må ta ham igjen. - Hvor er han på vel?
Boston.
- Er det sant at magien kan forsvinne? - Emma og Regina leter etter Henry.
- Hvordan kommer vi tilbake uten magi? - Vi kan sende dere hjem nå.
- "Vi"? Jeg tror du mener jeg. - Men ingen tornado denne gangen.
Dere helter ødelegger all moroa. Ja vel.
Var han ikke på bussen? Hvorfor sier GPS-en at han er der da?
Henry gjemte mobilen sin her så vi skulle tro at han skulle til Boston.
- Har du noen flere gode ideer? - Regina!
- Den var ny. - Men vi er jo i et land uten magi.
- Det er Henry også. Med krystallen! - Og all magien fra Storybrook.
Om vår magi virker her, virker Gold sin her. Vi må finne Henry først.
Hvis han ikke er i Boston, hvor er han da?
- Jeg trodde Camelots tårn var høye. - Velkommen til New York City.
Er det greit for Regina at vi drar uten å ta farvel?
Hun forstår det nok. Robin ville ønsket at han vokste opp i Sherwood.
Jeg kommer snart på besøk. Vi kan ta med lillesøsteren din.
Til Regina. Den er fra en av pilene til min far.
Det var snilt av deg. Hun vil nok sette stor pris på det.
Det var alle. Du kan stenge den.
- Hva er det som skjer? - Gå unna!
Zelena?
Det må være fordi magien er bundet til krystallen.
- Går det bra med alle sammen? - Inntil videre. Se der.
Vi er ikke i Storybrook lenger.
Det må være noe her som tilhører Henry.
- Har du et kart i denne svinestien? - Hanskerommet.
Og det var din idé å kjøpe mat.
- Få hånden din. - Hvorfor det? Hva er det for noe?
Er du redd jeg skal tvinge deg i evig søvn på en bussbenk?
Hvis du vil hjelpe Henry, så må du stole på meg.
Nå som det er magi i verden, kan dette fungere. I så fall-
-skal du føre oss rett til ham.
Så klart! New York. Håper Gold ikke vet det ennå.
Velkommen til New York. 15 dollar, takk.
- Tenk å bo her! Det er overveldende. - Det tenkte jeg i Camelot, -
-helt til du viste meg rundt.
Jeg ønsker å se byen, men hva har dette å gjøre med å ødelegge magi?
Det er faren min. Magien slet i stykker hans familie også.
- Da bestefar ble Den mørke. - Ville han også ødelegge magien?
Ja. Ingen vet dette, ikke mødrene mine engang.
Jeg skal ikke si det til noen, jeg lover.
Han var her for å finne en måte å beskytte seg om faren fant ham.
Og derfor ville han ødelegge magien. Fant han ut av det?
Han døde for han rakk det, men var ikke langt unna. Han skrev dagbok.
Den må være i leiligheten hans. Kom.
Hvis det ikke er Storybrook eller Den forheksede skogen, hvor er vi?
Jeg vil ikke bli lenge nok til å få vite det. Kan du få oss tilbake?
- Ikke akkurat. - Så vi er fanget her.
- Du kan vel reparere den? - Klart det. Har du litt teip?
Dette er ikke en bulk i støtfangeren. Man trenger egne brygg til dette.
- Da må vi finne dem. - Vi må være raske.
Finner vi ikke Regina og Emma før Henry ødelegger magien, -
-ser vi aldri Storybrook igjen.
Jeg hører noe.
Unnskyld? Kan du si hvor vi er?
- Du trenger ikke å løpe din vel. - Ikke gjør meg noe!
- Vi vil bare vite hvor vi er. - Jeg får ikke snakke med fremmede.
- Du trenger ikke være redd for oss. - Dere bør ikke være her. Dere må gå.
Vi prøver å komme oss hjem til familiene våre. Til Storybrook.
- Underlig navn. - Vi trenger magi for å komme oss dit.
Magi? Nei, magi er farlig. Hjelper jeg dere, blir jeg straffet.
- Straffet av hvem da? - Av meg.
- Nå vet vi hvorfor han var så redd. - Har ikke sett et sånt fangehull før.
Gitteret er forhekset. Vi kommer oss ikke ut med magi.
- Har du fortsatt tryllestaven? - Bør jeg bli fornærmet av-
- at han ikke kroppsvisiterte meg? - Gjem den. Det kommer noen.
Der er dere. Fangene som angrep oppsynsmannen min.
Vi har ikke angrepet noen. Vi vil bare vite hvor vi er.
Alt dere trenger å vite, er at dere ikke ønsker å være her.
Det er dere som skal svare på mine spørsmål.
- Hvorfor er dere egentlig her? - Vi vil bare dra hjem.
Dere må tro at jeg er fryktelig naiv. Jeg vet at dere lyver.
Jeg vet hvem som sendte dere.
Så hva er det Den mørke er ute etter?
Kjenner du Krokodillen? Hvem er du? Hva er det du egentlig vil?
- Ikke lyv til meg. - Han er for sterk.
Vi forstår at du er mektig. Men å drepe ham endrer ikke det faktum-
- at Rumleskaft er fienden vår! Han prøvde å stjele byens magi-
- for å vekke kvinnen han elsker. Hun er gravid.
Forventer du at jeg skal tro at Den mørke har funnet kjærlighet?
Uansett hva som er mellom dere, angår det ikke oss.
La oss gå, så trenger du aldri å tenke på oss igjen.
Om man ikke vil tenke på noe igjen, så låser man det inn i et bur.
Et sterkt bur, som dette.
Men når man låser opp buret...
Det er da problemene begynner.
Henry var ikke her alene. Dette er sangen til Henry og Violet.
- Har de en sang? - Han liker henne. Hun er hyggelig.
Du rev ut hjertet hennes i Camelot. Men hvor tok hun sønnen min?
Jeg tror jeg kan finne det ut.
Han prøvde å slette søkshistorikken, men jeg kan finne den igjen.
Vi får se. Kanskje det er noe annet her som kan fortelle oss hvor de er.
- Fant du noe? - En av bøkene til Robin.
Han tok den vel med seg da han reiste hit fra Storybrook.
Jeg ga den til ham. Det er en samling av-
- denne verdenens legender om Robin Hood.
Han lo av alle feilene.
- Hva er det? Går det bra? - Det er et brev fra Robin til meg.
Han skrev det vel mens han var sammen med Marion... søsteren din.
- Hva gjør jeg? - Du må lese det.
Kjære Regina. Jeg burde ikke skrive til deg, men du må få vite-
- at jeg er stolt av deg. Du slapp inn kjærligheten og lot den endre deg.
Uansett hva som skiller oss ad, vil du alltid være min heltinne. Robin.
- Går det bra? Hva står det? - Ikke prøv å trøste meg.
Nei da, det skal jeg ikke.
Jeg beklager det som skjedde tidligere.
Jeg var så redd for din reaksjon på Krok at jeg ikke stilte opp for deg-
-når det gjaldt Robin.
Vet du hvorfor jeg ble så sint? Fordi du har rett.
Den onde dronningen er inni meg, og prøver alltid å komme ut.
- Du forstår det sikkert ikke. - Jeg kjempet mot mørket.
- Du vet at jeg forstår det. - Nei, du gjør faktisk ikke det.
Du sto ved stupet, men du ble dratt tilbake før du ble oppslukt av det.
Jeg ble oppslukt, og det må jeg leve med hver dag.
- Jeg kan ikke forestille meg det. - Det er så slitsomt.
Jeg kjemper en konstant krig mot instinktene mine. Krok, for eksempel.
Min første innskytelse var å kverke ham, -
- for det er ikke rettferdig at han får overleve og ikke Robin.
Men det gjorde jeg ikke. Nå vet jeg jo at det er feil.
Jeg ønsker å gi etter for ondskapen, men jeg gjør det ikke.
- Jeg er snill, og hater hvert sekund. - Hater du å være snill?
Ja. Det er innviklet.
Jeg vet at det er riktig, men det fører alltid til at jeg mister noen.
Men jeg fortsetter å gjøre det, så smerten fortsetter.
Men jeg vet at Den onde dronningen ikke kan komme tilbake. Sånn er det.
- Jeg får aldri fred. - Men da du forelsket deg i Robin, -
- var du lykkelig. - Og se på meg nå. Jeg er den jeg er.
Jeg gjorde det jeg gjorde. For mange år siden hadde jeg et valg.
Snøhvit fortalte en hemmelighet, og jeg kunne valgt å tilgi henne.
Istedenfor gjorde jeg skrekkelige ting.
Unevnelige ting.
Det vil aldri forsvinne.
Jeg prøver å være helten...
- Det har du vært. - Men det fins ingen redning for meg.
Kun lidelse. For nå er det jeg som er forbannet.
Jeg vet forskjellen mellom godt og ondt, og er fanget i mellom dem.
Går jeg tilbake til den jeg var, mister jeg alle jeg er glad i.
Henry, vennene mine...
Alle sammen. Og hvis jeg prøver å være snill, -
- må jeg leve med mørket fra fortiden, og alle konsekvensene av det.
Jeg tror ikke det. Jeg har tro på deg.
Det er fordi...
...du er god. Men for meg er valget enkelt.
Jeg vil heller lide enn å se den smerten hos de jeg er glad i.
Dette er min skjebne. Jeg er fanget.
Han er på biblioteket.
Hva gjør de der?
Vil dere virkelig til lesesalen på baksiden?
Her er det. Ingen har vært her på evigheter. De fleste vil ha-
- underholdningslitteratur. Lykke til med særoppgaven.
Far hadde en avtale her. Uansett hva han så etter til å ødelegge magien, -
-må det være her.
Du kan begynne med disse. Les alt to ganger.
- Far fant aldri det han så etter. - Tror du vi klarer det?
Det må vi.
Det er umulig!
- Hva fant du, Henry? - Bøkene ser ut som historieboka mi.
De er magiske. Hvorfor er de i New York?
Jeg har aldri sett disse figurene i boka mi. Det er så mange historier.
Du sa at historiene i boka di er ekte.
Kanskje...
...disse er ekte også.
- Går det bra? - Ja da, helt fantastisk.
Bortsett fra at selv her klarer Krokodillen å gå i veien for meg.
- Hva kan han ha gjort mot bestyreren? - Det kan være hva som helst.
- Vær klar. Det kommer noen. - Greit, kjør på.
- Der er dere. - Hva gjør du her?
- Jeg skal hjelpe dere. - Du ville ikke snakke med oss engang.
Bestyreren fulgte med. Jeg hadde ikke noe valg.
- Vil du hjelpe oss, så åpne gitteret. - Oppsynsmannen har nøkkelen.
Men kanskje jeg kan skaffe magi. Først må dere love meg noe.
- Når dere drar, så la meg bli med. - Til Storybrook? Hvorfor det?
Jeg var ikke alltid gartneren her. Jeg var lege, -
- før bestyreren ødela alt. Han gjorde meg til en fange.
Vi trenger magi for å reparere tryllestaven.
Jeg vet hvor det er. Sykehusets laboratorium. Jeg kan ikke ta ut noe-
- uten at bestyreren merker det. Gi delene til meg. Jeg reparerer den.
Tryllestaven er vår eneste vel hjem. Hvorfor skulle vi stole på deg?
Dere har truffet bestyreren. Jeg vil bort fra ham like mye som dere.
- Dette er en dårlig plan. - Det er den eneste vi har.
Jeg skjønner hvorfor far ga opp. Det står ingenting om å ødelegge magi.
Vi kom helt hit til ingen nytte.
Nei da. Du finner ut av det.
Henry, jeg vet hvorfor din far ikke klarte det. Han var ikke i Camelot.
I Camelot fikk jeg se malerier av den hellige gral, kilden til all magi.
Den så akkurat sånn ut.
Gralen ble forvandlet til Excalibur.
Nei, gralen var av sølv. Men dette ser ut som tvillingen dens.
- Om gralen var starten på all magi... - ...kan dette være slutten på det.
- Gå litt unna. - Hvorfor det? Hva skal du gjøre?
Du hadde rett.
- Denne kan ødelegge magien. - Så hva gjør vi nå?
Uansett hva det er, er det ikke trygt å gjøre det her.
- Hallo, Henry. - Still deg bak meg, Violet.
Du får den ikke uten å slåss for den.
Du kommer til å tape.
- Hva gjør du her inne? - Bestyreren ba meg reparere denne.
- Det er et kirurgisk instrument. - I så fall kan jeg spørre bestyreren.
Du kan ikke gjøre det. Han liker ikke å bli forstyrret.
Det er som sagt på tide å se bestyreren.
- Hvorfor er jeg her? - Beklager å forstyrre.
Legen prøvde å reparere en tryllestav som trolig kom fra fangene.
- Så du gjorde dette? - Legen prøvde å flykte.
- Jeg hadde ikke noe valg. - Du kan jo reglene.
Ingen skader dr Jekyll.
Ingen unntatt meg.
For et rot. Legen har ikke vært modig nok til å komme hit på lenge.
Han tror kanskje at fangene kan hjelpe ham.
Bør vi drepe dem for sikkerhets skyld? Jeg kan godt gjøre det.
Ja, det kan du nok. Men legen er kanskje inne på noe.
Dette stedet de fortalte om, Storybrook...
Kanskje det er svaret vi søker.
Mener du det? Tror du at det kan være stedet?
Vi har sittet fast her altfor lenge. Det er på tide å finne et hjem.
Så jeg lar legen gjennomføre planen, men jeg skal gjøre en liten endring.
Legen er ikke den eneste som skal reise til Storybrook.
Vi skal alle reise.
- Henry! Går det bra med deg? - Mamma? Hvor er Violet?
- Jeg er her. Det går fint med meg. - Hva skjedde med dere to?
Bestefar. Han har krystallen nå.
- Hvorfor vil du ødelegge magien? - Må du virkelig spørre om det?
Du fikk sjansen til å være lykkelig, men magien tok den fra deg.
- Akkurat som med Daniel. - Henry...
Den onde dronningen kommer aldri tilbake. Du må ikke bekymre deg.
Nei, det gjør den andre moren min for meg. Du trodde hun skulle klikke.
- Jeg skulle ha stolt på Regina. - Men det gjorde du ikke!
For du vet hvordan det går for oss. Når det ser ut som ting går bra, -
- kommer magien og ødelegger alt! - Tror du virkelig det?
Magi tok fra meg faren min, og den tok Violets mor.
Og jeg vet ikke hva jeg skulle gjort om den tok en av dere.
- Henry... - Ikke!
- Hva gjorde du her nede, Henry? - Jeg fulgte min fars fotspor-
- for å finne ut hvordan man ødelegger magien.
Men vi fant ingenting. Det var bortkastet tid.
Hva gjør vi nå? Henrys bestefar har jo krystallen.
Vi må finne ham.
- Få hånden din. - Finner du ham sånn?
Vi får vite om han fremdeles er i New York.
- Hvorfor virker det ikke? - Magien vår er borte.
Gold må ha gjort noe med krystallen.
- Hva i huleste driver han med? - Han gir aldri fra seg magien igjen.
Han kommer til å beholde den selv.
Vi får gjøre det på gamlemåten.
- Fremkaller du portalen? - Hysj.
Er det sånn vi kommer til Storybrook?
- Nei, du må tenke større. - Så hva er det vi gjør?
Vi tar noe som gir oss kraften vi trenger.
Når jeg vekker deg, tror jeg du endelig vil forstå-
- at alt jeg har gjort var for deg og barnet vårt.
Og så skal du få det du alltid har ønsket deg, Belle.
Du skal få se verden.
En portal...
Belle!
Jeg forstår ikke... Hvordan kan esken hjelpe oss?
Det er ikke esken som betyr noe, men hva som er inni den.
Eller bør jeg kanskje si "hvem".
Dersom Den mørke vil se sin kone igjen, -
-må han gjøre nøyaktig som jeg sierï
"Du ble nesten løslatt. Synd det ikke funket."
Du er ikke halvparten så smart som du tror du er, Hyde.
Er du dum? Tror du det vil funke der magien min ikke funker?
- Å gjøre ingenting er din jobb! - Jeg kan få deg til Underverdenen!
Slutt! Vi må være tålmodige. Tryllestaven skal bli reparert.
Jeg klarte bare å holde halve løftet.
Hva mener du? Hvor er tryllestaven?
Jeg fikset den, men Vokteren tok den. Men jeg kommer ikke tomhendt.
Han har visst drukket litt for mye whisky i dag.
Vi trenger tryllestaven. Vet du hvor Vokteren er?
Nei. Men før vi finner ham, må vi kunne beseire ham.
Han er mektig. Jeg har et forslag, men det kan være farlig.
Det har ikke hindret oss før.
Jeg har vært i helvete og tilbake. Jeg frykter ikke Vokteren.
Følg meg.
For helvete.
Hvor er vi?
- Alle rikene på ett sted. - Vi er nærmere enn du tror.
Det er et tilfluktssted for utstøtte.
De har flyktet hit fra problemene sine.
Flyktet fra hva?
Forskjellige ting. Alle har sin historie.
Dette er De ufortalte historiers land.
Ironisk navn. Riket er jo fullt av historier.
Kanskje, men vi må konsentrere oss om vår egen historie.
Og den bør ende med at vi kommer tilbake til vår egen verden.
Henry, stopp. Mødrene dine ba oss vente på biblioteket.
De kan være i trøbbel. Bryr du deg?
Du har allerede flyktet med meg, og du løy om den mørke gralen.
Jeg vet at du er redd. Tror du dette er det beste, skal jeg hjelpe deg.
Takk.
Håper du har en god plan. Vi har ikke magi.
Og vi aner ikke hvor bestefaren din er.
Jeg tror faktisk jeg vet det.
Ikke bare stå der.
Her er middagen din, sir. Spagetti bolognese.
Beklager, kjøkkenet må ha gjort en feil.
Det går bra. Kjøttet er irrelevant.
- Er dette sterlingsølv? - Ja.
Du kan gå.
Forresten, det er én ting til...
Det kan bli grisete her.
IKKE FORSTYRR
Gold har magi på sin side, men er ikke subtil.
Vi bør ringe Henry og be ham holde seg der.
Det kunne gått, om jeg ikke hadde brent telefonen hans.
Jøss. Besta skriver at noe har skjedd i Storybrooke.
Foreldrene mine, Krok og søsteren din ble dratt gjennom en portal.
De forsvant med tryllestaven og kom aldri tilbake.
Regina?
- Vi må få dem tilbake. - Da må Gold gi oss magien tilbake.
- Vi må ha en plan. - Jeg har knyttneven min...
...og Gold har en nese. Jeg kan gjøre det alene.
Jeg vil også hjelpe familien min, men vi må være smarte.
- Så du ikke skiltet? - Vi må snakke sammen. Alene.
Frelseren vet ikke engang at jeg er her.
Hva får deg til å tro at jeg vil snakke med deg?
Uværsskyene utenfor sier meg at du ikke har klart å vekke Belle.
Og du har åpenbart prøvd.
Virker som du trenger hjelp av din beste elev.
Vi vet begge at det ikke var deg. Min beste elev var en dronning.
Hun ligger begravd under lag med smakfull bomull og gode intensjoner.
Hva om jeg slipper henne ut?
Jeg er lei av å miste alle jeg bryr meg om.
- Hva har forandret seg? - Zelena. Hun er i trøbbel.
Hun ble overtalt til å bruke tryllestaven, -
- og nå sitter de fast i et annet rike.
Hvorfor skulle jeg hjelpe Zelena?
Fordi du trenger meg. Du trenger den onde dronningen.
Jeg vil ikke miste enda en jeg er glad i.
Ikke etter det som skjedde med Robin Hood.
Kanskje du har rett. Kanskje vi kan hjelpe hverandre.
Får jeg lov? La oss snakke om hvordan vi skal finne søsteren din.
Her bodde jeg da jeg var lege på sykehuset.
Ikke mange stuepiker med ufortalte historier.
- Hva er det? - Et serum jeg lagde.
Det skiller det gode fra det onde i folk.
- Med det skal vi beseire Vokteren. - Jeg ser ikke noe godt i ham.
Det er der. Det gode i ham har kjempet for å komme ut lenge, -
-men det har ikke gått. Ikke før nå.
- Blomstene fra hagen din. - Ja, den siste ingrediensen.
- De grodde rett foran nesa hans. - Det visste han. Tilbake!
- Du var jo døddrukken! - Jeg lot deg fullføre serumet.
La oss vise Vokteren hva du har gjort.
Kom dere vekk! Dere må løpe!
- Jeg vet hvilken historie han er fra. - Dr Jekyll. Han er altså...
Mr Hyde.
Hvem er mr Hyde?
Skyt først, spør senere.
- Jekyll hadde rett. Løp! - Nei.
Skål for at vi hjelper hverandre - igjen.
- Hvor er Belle? - Hun ble tatt.
Eller, Pandoras eske ble tatt med henne i den.
- Hvordan? - Det visste jeg ikke før du kom.
Det var tryllestaven.
Zelena er fanget fordi noen tok den fra henne.
Hvilket betyr at de er i samme rike, og du...
...skal hjelpe meg å finne den, Deres majestet.
Ta deg en drink, ms Swan.
Jeg står over.
- Du visste det. - Selvsagt.
Du har forandret deg, Regina.
Tapet av én mann driver deg ikke til vanvidd. Ikke nå lenger.
Det er sånn du er nå. Skyldbetynget og svak.
Jeg slapp deg bare inn fordi jeg trengte denne.
Noe som tilhørte Zelena, så du kan finne dem.
Ja. Og nå når jeg har den, har jeg ikke bruk for dere.
- Gold. - Stopp!
- Ut, Henry. Du kan ikke gjøre noe. - Jo, det kan jeg.
Nei.
Henry...
Hva har du gjort?
Jeg ødela magien.
Poole, du bør gå inn i det andre rommet.
Hyggelig å endelig møte deg, doktor.
Hyde...
Jeg har hørt mye om deg.
Du er enda mer skuffende i virkeligheten.
Så svak og patetisk.
Imponerende at du våget å fullføre serumet i det skjulte.
Jeg hadde ikke noe valg. Å være med deg tæret på meg.
Men ser du ironien?
Å være adskilt er...
...det som kommer til å ødelegge deg.
Tror ikke det, kompis.
Det har jeg gledet meg til.
Doktor!
- Jeg ba dere løpe. - Du reddet oss.
- Nå må vi redde deg. - Jeg kunne godt løpt.
Nå skal jeg drepe dere alle sammen.
La den være. Vi trenger den ikke.
Og vi vil ikke være her når han våkner.
- Forstår du hva du har gjort? - Hindret deg fra å skade alle.
Du hindret meg fra å redde Belle.
For ikke å glemme familien din, som er fanget i det samme riket.
Hva snakker han om?
David, Snehvit, Krok og Zelena er i et annet rike nå.
Og takket være deg kan vi ikke hjelpe dem tilbake.
Jeg måtte gjøre det. Det er din skyld.
Jeg sørger for at han ikke går langt.
Henry fjernet magien fra Storybrooke. Hva skjedde med den?
Storybrooke overlevde 28 år uten. De klarer et par år til.
Du sa den skulle ødelegges.
For å motivere deg til å finne sønnen din.
Skal vi se hvordan han klarer seg uten kreftene sine?
Bare jeg kan finne den ene som fortsatt har magi.
- Du sa at det ikke var magi her! - Både ja og nei.
- Kutt ut! Hvem har magi? - Det ser ut som vi må samarbeide nå.
Jeg sørger for at Gold ikke får tak i krystallet. Finn Henry.
- Kan vi ta en prat alene? - Selvsagt.
- Hvordan fant du meg? - Du pleide å dra hit når du var sint.
Jeg ga deg en mynt og ba deg ønske at problemene dine forsvant.
Vil du prøve?
Det får meg ikke i bedre humør nå. Da vi bodde her, var det ingen magi.
Vi visste ikke om det. Da var vi lykkelige.
Ja. Og jeg ville ikke byttet ut den tiden mot noe.
- Men da var det bare oss to, og nå... - Ja. Derfor trodde jeg...
- at vi alle kunne leve lykkelig hvis jeg ødela magien i Storybrooke.
Men pga det jeg gjorde, ser vi aldri halvparten av familien vår igjen.
Det vet vi ikke. Moren din og Gold prøver å finne en løsning.
Skal vi se om de lykkes?
Hvorfor trodde du ikke på meg da jeg ville hjelpe deg?
Hadde det klikket for deg?
Eller hadde du gjemt den onde dronningen så godt-
-at jeg ikke ville kjøpe det?
Jeg skal gi deg et vennlig råd.
Å dele opp ondskapen inni deg gjør deg ikke til kvinnen du vil være.
- Det har fungert hittil. - Har det?
Jeg trodde jeg kunne holde mørket i en liten avkrok i sjelen min.
Først for Baelfire, så for Belle. Vet du hvorfor det aldri gikk?
Fordi jeg liker mørket. Jeg er like mørk som jeg er lys.
Det er ikke enten eller.
Jeg er ikke som deg. Jeg liker ikke mørket.
Du kan si det til deg selv, -
- men innerst inne er du Den onde dronningen.
Jo lenger du holder henne der, desto mer vil du lide.
Hva slags sted er dette?
Vær hilset. Hva bringer dere til min lille butikk?
Vi er ute etter noe kraftigere enn det du har utstilt.
Narkotika? Jeg forhandler bare legeurter.
Det tror jeg ikke. Regina, hils på Dragen.
Godt at du puster igjen, etter besøket av min fars lakeier.
Peter Pan var kraftfull, men jeg er seig.
Jeg antar at du er her fordi du vil ha noe, Rumleskaft.
Jeg kan dessverre ikke hjelpe hjerter som er fulle av et slikt mørke.
- Gold, dette nytter ikke. - Men du... Jeg vil hjelpe deg.
Jeg ser en nobel kamp dypt inni sjelen din, Regina.
En kamp mellom det gode og det onde. Jeg skal prøve å hjelpe deg.
Det er nødvendig at du vinner. For oss alle.
Se der.
- Hvor er det? - De er uansett i trøbbel.
Vi må komme oss gjennom så vi kan hjelpe dem.
Å åpne en portal til det riket er dessverre hinsides min makt.
Ikke gi opp. Familien min er i trøbbel.
Jeg har gjort alt jeg kan.
Men du har ikke det.
- Jeg? - Alle dere.
Det kan fremdeles være magi i denne verdenen.
Jaså? Det er en grunn til at stedet kalles "landet uten magi".
Fordi det ser sånn ut.
Det er magi overalt, hvis man er villig til å se det.
En venn sa noe lignende til meg for lenge siden.
August? Ja.
Jeg vet hvem du er. Frelseren.
Vil du finne magi, så husk hva han lærte deg.
Du må tro.
Hvordan skal vi gjøre det?
Å si at vi tror, er ikke nok.
Jeg vet hvordan.
- Hvordan kan det hjelpe oss? - Det er magi i den.
Hver gang noen ønsker seg noe.
Dragen mente neppe at vi skulle kaste en mynt i en fontene.
Jeg tror faktisk at det var akkurat det han mente.
Mamma, da vi bodde i New York, når tok du meg med hit sist?
Jeg vet ikke. Du var opprørt på noe.
- Kanskje noe på skolen? - På grunn av deg.
Jeg ønsket at familien vår skulle bli komplett.
Hva skjedde noen dager senere?
Krok kom og tok oss med tilbake til Storybrooke, -
- og vi ble gjenforent med familien. - Magien var her, -
- men vi visste det ikke. Vi må bare ønske at de kom tilbake.
Jeg ønsker at vi blir gjenforent med familien vår.
Kom an, dere må alle ønske dere noe.
Det kommer til å virke. Jeg sverger.
Emma. Så du det?
Den gutten overrasker meg iblant.
Vi trenger mer.
Hyde kan være hvor som helst.
Er det en grunn til at ditt onde alter ego ikke ligner på deg?
Alle oppfatter det ulikt.
Noen som et speilbilde, andre som et monster. Hjernen maner det fram.
Prøv en aggressiv kanin neste gang.
Vi må finne en vel ut.
Denne veien.
- Er det mulig? - Kom igjen!
Innbyggere i New York!
Mitt navn er Henry Mills. Jeg trenger deres hjelp.
Familien min er i fare, men vi kan redde dem med magi.
Det høres sprøtt ut, men magi finnes. Det er rundt oss.
Dere må bare være villig til å se det og tro på det.
Jeg vet at det er vanskelig. Min egen tro vaklet også litt.
Men jeg tok feil.
Vi trenger magi. Den kan gjøre verden til et bedre sted.
Jeg vet at det virker umulig, men tenk på det.
På et tidspunkt var dere alle troende.
Og på et tidspunkt gikk det i glemmeboka.
Men dere kan gå tilbake til det, hvis dere tror.
Hva sier dere? Vil dere ønske noe for oss-
-slik at magien kommer tilbake?
Ønsk dere noe. Kom igjen!
Han gjenoppretter faktisk magien.
Hva sa jeg?
Mynter?
Ikke mynter, David. Ønsker.
Jeg bryr meg ikke om hvem som står bak. La oss dra herfra!
Pappa!
Mamma!
- Jeg visste at du ville finne oss. - Det var ikke meg. Det var Henry.
- Henry. - De tror det bare var skuespill.
- At ingenting var ekte. - Det går bra, Henry.
Det er bare sånn de kan forstå det. Men de trodde et øyeblikk.
Du klarte det umulige. Du fikk verden til å tro.
Du kjemper ennå mot din bedre halvdel, ser jeg?
Og taper.
- Du kom gjennom portalen. - Jeg går aldri glipp av en mulighet.
Selvsagt ikke. Og når du endelig er her, Rumleskaft, -
-skal du hjelpe meg å vinne kampen.
Vil du se din kone og ditt kommende barn igjen...
...må du gjøre som jeg sier.
Det eneste vi skal avtale, er at du skal gi meg esken.
Da får du antakelig beholde livet.
Jeg kan hjelpe deg å vekke Belle.
- Hva sa du? - Jeg kjenner til søvnforbannelsen.
Jeg kan skaffe deg informasjonen du trenger for å vekke henne.
Du lyver for å redde ditt eget skinn.
Jaså?
Jeg har voktet over mange, fra alle fjerne riker.
Jeg har lært mye. På et sted finner du svaret du leter etter.
Hvor?
Jeg tror det er på tide at vi diskuterer en avtale.
Jeg kan ikke takke deg nok for at du reddet meg.
Adskilt fra monsteret kan jeg få en ny start i Storybrooke.
Mangler dere en krokodille?
Gold kom seg gjennom portalen for å finne Belle.
Hvor er Regina?
Hun ville være alene. Jeg vet ikke hvorfor.
På grunn av krangelen deres?
Nei, vi løste det. Jeg vet hva dette er. Det er noe større.
Hei.
Tenkte du ville ha noe å varme deg på.
Du vet at jeg ikke liker kakao med kanel.
Jeg vet det.
Emma fortalte hva som foregår med deg.
Du trenger ikke å gjøre dette alene.
Jeg må nok det. For å holde Den onde dronningen i sjakk, -
- må jeg være åpen for et liv med smerter og lidelser.
Og hvis jeg ikke holder henne i sjakk...
- Det er ikke et alternativ. - Vi må gjøre noe.
Det går ikke.
Ved fontenen ønsket jeg også at Den onde dronningen skulle forsvinne-
- så jeg kan bli fri fra alt hun gjorde.
Alt jeg gjorde...
Vi tilgir deg. Du vet det.
Problemet er at så lenge hun er i meg, betyr det ingenting.
Hennes bagasje og karma... Kall det hva du vil. Den vil alltid være der.
Det var bare et ubrukelig ønske.
Du vil ha en ny start.
Jeg vet ikke, Regina, men kanskje ønsket går i oppfyllelse likevel.
Hvordan?
Jekyll fant likevel en måte å takke oss på.
Han tok denne fra laben. Serumet som skilte ham fra Hyde.
- Det er én dose igjen. - Tror du det vil virke på meg?
Jeg tror det kan bety slutten for Den onde dronningen, -
- hvis du er sikker på at det er det du vil.
- Jeg vil at hun skal forsvinne. - Da gjør vi det.
La oss bli familien vi var ment å være. Alle sammen.
Gå ned.
Et øyeblikk vil hun miste magien sin.
- Da har du sjansen. Ikke nøl. - Jeg forstår. La meg være alene.
- Jeg blir. - Jeg blir også.
Jeg var der da Den onde dronningen ble født. Jeg hjalp henne hit.
Jeg vil se deg avslutte henne.
Hold avstand.
Jeg har på følelsen at vi vil møte en veldig sint dronning.
Og hun har aldri likt deg.
- Emma? - Jeg er klar.
Se hva det har blitt av deg.
Nå har du sjansen, Regina. Tilintetgjør henne.
Skal du tilintetgjøre meg?
Du har ikke det som skal til.
- Regina... - Du er svak.
Uansett hva du gjør, kan du ikke tilintetgjøre mørket vårt.
Innerst inne kjenner du sannheten.
Du trenger meg.
Nei. Det gjør jeg ikke.
Unnskyld...
- Hjem, kjære hjem. - Og like hel.
Jeg må dra, Henry.
- Jeg må snakke med pappa. - Lykke til.
Jeg er lei for at du gikk glipp av reisen tilbake til Camelot.
Det går bra.
Det er noe jeg ikke har fortalt deg.
Pappa dro ikke tilbake, for han er ikke fra Camelot.
- Han bare endte opp der. - Jeg forstår ikke.
Han er egentlig herfra.
- Fra et sted som heter Connecticut. - Hva?
Han følte seg ikke hjemme i Camelot. Han var glad for at jeg ble født der.
Å være en Connecticut-yankee i kong Arthurs hoff er ikke noe særlig.
Jeg trives bedre her.
- Skjerp dere. - Operasjon Kassettmiks funket visst?
Kom an, vi må fremdeles slippe løs magien fra denne.
- Så vakkert! - Følg meg, jeg skal vise deg rundt.
- Første stopp er hos Bestas. - Killian?
- Føler du skyld i at jeg er tilbake? - Nei, men etter alt som har skjedd...
Mørke krefter, underverdenen, adskilte riker...
Jeg vil bare si noe, -
- nå når vi ikke er midt i en stor kamp og er i livsfare, -
-nå når ting er helt normalt.
Hva da, Swan?
Jeg elsker deg.
Du klarte å tilintetgjøre Den onde dronningen. Hvordan føler du deg?
Fri.
Vi må forsikre oss om at ingen kan stjele den igjen.
Takk for det.
Å være fanget i en by uten magi, ville vært helt barbarisk.
Mr Hyde. Hvordan kom du hit?
Gold. Han inngikk en avtale med deg, eller hva?
Ja, det stemmer.
Jeg ga ham informasjon i bytte mot Storybrooke.
- Unnskyld? - Storybrooke er min nå.
Og jeg tok med meg noen venner.
Jeg har vært på jakt etter et slikt sted ganske lenge.
Et sted med tapte verdener der glemte historier kan utspilles.
Nå er de her, og det er nettopp det de skal gjøre.
Hør her, mr Hyde.
Jeg vet hvordan historien din slutter. Du taper.
Jeg ville ikke vært så sikker på det, Regina.
Til tross for hva du tror, -
- er ikke mørket så lett å slukke som du kanskje tror.
Den onde dronningen...
Regina burde aldri sluppet meg ut.
- Hva gjør du her? - Jeg skal få klarhet i det hele.
Du hadde rett om én ting, Dragen.
Det ble utkjempet en kamp i Regina, og hun vant kanskje den.
Men dette er en krig.
Og den har nettopp startet.
Dronningen er tilbake.